Дмитрий Мережковски
Парки

Превод от руски: Петър Велчев, 2008

chitanka.info

Парки[0]

Все едно ви е, нали…

Парки древни, страст и мъка

изпредете на чекръка!

Ти, вретено, шумоли!

Три предачки, три сестри —

доскуча им участта ни:

прах било е, прах ще стане…

Ти, вретено, се върти!

Парките — безброй съдби,

без причини и без цели,

крият в своите къдели.

Не отстъпват пред молби

и не тачат хубостта —

клатят те глави сънливи

и пророчества горчиви

шепнат с вехнещи уста.

Нас лъжата ни теши,

истината и лъжата

с възли гибелни съдбата

сплита в нашите души.

Лъжа — без да разбера,

да развържа не умея,

а да разсека не смея,

нито да се покоря.

Лъжа, за да бъда жив,

но душата е нещастна…

Нека примката ужасна,

любовта, съня лъжлив,

и оковите от страх,

и проклетите връвчици —

ваште ножици, о, жрици,

разсекат с един замах!

1892

[0] Парките в римската митология са богини на съдбата, изобразявани като три старици, предящи нишките на човешкия живот. В статия от 1896 г. М. Горки критикува това стихотворение заради неговия „песимизъм и пълно безучастие към действителността“, а по-късно го цитира в доклада си пред Първия всесъюзен конгрес на съветските писатели (1934). ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.